Det var det han sa: "Min bror sköt mig."
- Kolla baksidan. - "Kill Brothers."
- Morten hade ingen bror. - Men "Kill Brothers".
- Jag ska betala tillbaka. - Ta pistolen och skjut!
- Är du klar? - Ak du, jag kommer om nån timme.
Det är Hans! Han har puls.
Han har förlorat en hand och han ligger i koma.
Pappa dog i morse. Nu är det bara du och jag, Saga.
Henrik, skulle du inte be din nya kollega om hjälp?
- Jag har hittat nåt. - John fick en träffpå Lises blogg.
En Rikard Johnsson, Ringstedgade 21 i Köpenhamn.
Jag tar över verksamheten för Helles förskola.
Åk till Natalie Anker, hon är nästa offer!
Släpp kniven! Stanna!
Har du ont, pappa?
Du kan inte få mer smärtlindring nu.
Jag vet att du är där du absolut inte ville hamna.
Det är inte rättvist. Du ska inte behöva ligga här längre.
Hej då, pappa.
Vi letar efter "Knightrider", egentligen Rikard Johnsson.
Svensk, bosatt i Köpenhamn. Hans lägenhet står under bevakning-
- men dit går han knappast. Ja?
Uppvuxen med mamman i Helsingborg, flyttade som 17-åring, när hon dog.
Han jobbar som städare. Arbetsgivaren sa att han är ensamvarg utan umgänge.
Grannarna säger precis samma sak.
- Han är efterlyst, passet är indraget. - Tror vi att han lämnat landet?
Nej, han lever isolerat. Han återvänder dit där han känner sig trygg.
- Vilka städar han hos? - Vi vet inte än.
- Och telefonen? - Samtalslistan är på väg från Danmark.
Hur är det med Lise? Rikard verkar avguda henne.
Han tror att de har nån sorts koppling.
Har han ingen annanstans att ta vägen, åker han kanske dit.
Okej.
- Sa han inget mer? - Nej, tid och plats var här och nu.
Vart fan tog han vägen?
I tid för en gångs skull.
- Vad ska vi göra - Åka till Sverige och hämta en väska.
- Vem åker? - Vad menar du?
En stannar som säkerhet. Du låter din gravida kvinna lösa dina problem.
- De är våra problem. Jag stannar. - Nej, du ska inte vara ensam med honom.
- Du åker och jag stannar. - Okej.
Här är koden till förvaringsboxen och adressen. Kör försiktigt.
Jag skyndar mig.
- Hej! Vi har väntat på dig. - Vad harjag gjort?
- Jag måste på toaletten. - Spring upp då.
- Har ni bra eller dåliga nyheter? - Mest dåliga, tyvärr.
Som jag trodde. Här, hjälp till!
- Så han angrep inte Bente Knudsen? - Nej.
- Hur fann ni honom hos Natalie Anker? - Vi spårade hans dator.
- Han kanske söker upp dig nu. - Han vet väl inte att jag hjälpt er?
- Så här ser han ut. - Det är Rikard!
- Känner du honom? - Han städar här och har nycklar hit.
Karen?
Karen, öppna!
- Karen! - Mamma?
Karen, öppna! - Det är Rikard!
- Du måste låta oss ta över. - Rikard, om du är där...!
- Du rör henne inte! - Lise...
Rikard, jag är Henrik Sabroe från Köpenhamnspolisen.
Jag vill att du släpper Karen.
Rikard? Prata med mig, Rikard.
Ta hit Lise, annars dör Karen!
- Det ska vi lösa, men släpp Karen. - Ta hit Lise, annars dör Karen!
Vi kan inte prata förrän du släpper Karen.
Förstärkning är på väg, den kommer nog inom 10-15 minuter.
- Det är ert fel om nåt händer Karen! - Hur kan det vara det?
Han vet att jag hjälpt er och vill skada henne.
- Jag går in och byter plats med Karen. - Det får du inte... Kan du komma in?
Det finns en annan väg.
Vad du än har gjort...
...så kommer det aldrig i närheten av att döda ett barn.
Du har redan korsat en gräns, korsa inte en till.
Håll käften...
Det är nåt som går sönder inuti en om man gör det där.
Det blir aldrig detsamma igen. Förstår du vad jag säger?
- Dör hon nu, tar hon med en bit av dig. - Håll käften...
Att förlora ett barn... Livet blir aldrig helt igen.
Förstår du?
- Ett barn kommer man att ångra. - Jag dödar henne!
Var är Saga? Därinne? Jäklar!
- Karen? - Lugn!
Du!
- Rickard, hör du oss? - Jag har gjort allt för dig!
- Prata med honom. - Jag vet! Förlåt, förlåt...!
Snälla, gör henne inte illa! Släpp henne så kommer jag in!
Jag kommer in om du låter Karen komma ut.
Släpp henne så kommer jag in, det lovar jag. Vi byter plats!
- Rikard, hör du oss? - Karen, hör du mig?
Håll käften allihop!
Mamma!
- Ta det lugnt, Rikard. - Käften...
Rikard?
- Släpp kniven! - Mamma...!
Saga...!
Saga, det är bra. Kom igen nu, släpp.
Såja, släpp nu.
Det är jättebra. Och så släpper du... Fint.
Såja. Det är bra.
Kom in!
- Då är det dags nu. - Okej, jag kommer.
Ja, jag vet att ni alla väntar på vinet och snittarna i foajén.
Men ni får hålla er till tåls lite till. Vad har du lärt dig här idag?
Att nu blir det andra bullar? Nu ska gubben därhemma minsann få veta hut?
Och chefen? Och Agneta som är en sån energitjuv?
Är det det du har lärt dig här idag?
Nej. Med min livshistoria, hoppas jag att jag har kunnat visa på-
- att lycka faktiskt är ett val.
Det enda du omedelbart måste göra här och nu, det börjar här...
Känslan av hur du ser på dig själv.
Tack för att ni lyssnade!
Så där. Tack så mycket!
- Hej, Claes! - Hej...Ånnika.
- Det var jättebra. Som vanligt. - Tack.
- Vad kan jag hjälpa dig med idag? - Vill du signera min bild från Örebro?
Du hoppade över liknelsen med batterierna idag.
Helt ärligt så glömde jag den. Var så god.
- Kan jag ta en till? - Visst, självklart.
Kommer snart.
Okej. Tack.
- Hej! Vad heter du? - Rafaela.
Nej! Hallå, vad gör ni?
Ge tillbaka den...! Vad håller ni på med? Hallå!
Linn?
- Fick ni tag på honom? - Ja.
- Är han här? - Han plåstras om. Han bör komma snart.
- Jag vill vara med på förhöret. - Det är helt uteslutet.
Du kan få observera, men inte ta aktiv del i förhöret.
- Okej. - Ursäkta mig.
Varför gick du in?
Om gärningsmannen misstänks åsamka gisslan skada, får enskild polis...
Jag vet. Jag kan lagstiftningen, men det var inte det jag menade.
- Det var det du frågade om. - Okej. Då frågar jag så här...
- Hur har din pappas död påverkat dig? - Som jag sa, vi stod inte varann nära.
- Att Hans ligger i koma då? - Det påverkar inte mitt arbete.
Det är inte därför du är lite...oaktsam?
Jag är inte oaktsam. Jag räddade nog Karen-
- och definitivt Natalie Anker. Jag gör bara mitt jobb.
- Din mamma ringde. - Varför det?
Hon är orolig för dig. Att du inte tar dig tid att bearbeta det som hänt.
- Hon har inte rätt att prata med dig. - Hon vill att du går på minnesstunden.
- Rikard är här. - Hans försvarare också?
Han vill inte ha nån, vi kan sätta igång.
Helle Anker. Fabian Christensen. Hans Petterson.
Berätta om dem.
Kom igen!
En advokat hade sagt att det är bättre att prata med oss än att låta bli.
Vi släpper dig inte bara för att du inte erkänner.
Jag trodde att du var stolt över det du gjort.
Kanske uppskattar inte Lise det, men du har gjort nåt bra, har du inte det?
Du har gjort skillnad.
Titta lite på de här bilderna.
Helle Anker, Fabian Christensen...
...Hans Petterson.
Ska vi börja med Hans?
- Hade hon tänkt smuggla den över bron? - Ja.
- Vet vi vad den innehåller? - Nej.
- Ska vi öppna den? - Jag behöver inte veta.
Marc är skyldig en Lukas Stenstrup pengar. Det är nog en del av skulden.
Jag vill inte veta. Colbert, se till att det blir löst.
Det ska jag se till.
Vad sa du till Lise i lägenheten?
"Du svek mig."
Sånt gör ont.
Då blir man arg.
Var det det som hände?
Kom igen nu.
Linn! De måste få honom att prata.
- Säger han inget? - Inte ett ord.
Det kommer, vi har tid på oss.
Det räcker inte. Han måste kopplas till morden, till Hans!
Kom med här.
Jag förstår att det är svårt för dig. Vi utreder flera mord-
- och ett överfall på en polischef, inte din man. Du måste ta ett steg tillbaka.
- Vad betyder det? - Du får inte röra dig fritt här.
- Jag har medarbetare här. - I en utredning under mitt befäl.
Jag ville vara vänlig, för jag kände med dig-
- men polisiärt, blir det fel. Du är personligt involverad.
- Du tänker inte klart. - Du vet inte vad jag tänker!
- Har du det bra här? - På länskrim?
- På min mans kontor. - Det är temporärt.
Ja, det är det.
Min morfar satsade allt och skapade Ekdahlshus-
- så att alla familjer skulle ha möjlighet-
- att köpa och bo i ett bra, solitt och trevligt hus för en rimlig summa.
Vi öppnar vårt elfte kontor i Norden, men vårt första i Danmark.
Det var verkligen på tiden, eller hur?
Då klipper vi bandet!
- Bra tal! - Vad gör du här?
Hälsar på min flickvän.
Jag har bokat bord på en restaurang ikväll. Klockan åtta.
- Hinner du? - Jag vet inte riktigt.
- Ingen vet vem du är i Danmark. - Det vet man aldrig.
Du åt middag med din bästa väninnas son i Köpenhamn. Hur konstigt är det?
- Anna? - Ja, jag kommer.
Jag ska försöka. Jag lovar inget, men jag ska försöka.
- Hej! Hur gick det? - Inte så bra.
Vad? Jeanette...?
- Jag förlorade väskan. - Vad?
Några män körde upp vid sidan om mig och tog den.
Sitt ner.
Här är 7 500. Jag vet att det inte är mycket, men det är allt jag har.
Du kan också få bilen.
- Vet du vad den väskan var värd? - Säkert mer än 78 000.
- Mycket mer än 78 000. Förstår du det? - Ja...
Jag lovar att ordna pengarna.
Jag ska ordna det, jag lovar.
Håll käften, för fan!
Från och med nu är du inte skyldig mig ett skit, fattar du?
Vi är kvitt. Stick iväg med dig.
Stick, för fan!
- Är vi plötsligt kvitt? - Han sa ju det.
Hur fan...?
- Var fick du pengarna ifrån? - Jag sålde några smycken jag gömt.
- Från mig? - Ja.
Jag är verkligen ledsen, Jeanette.
Kan vi inte bara åka hem nu?
- Gick det bra? - Perfekt!
- Vad händer? - Han säger inte ett ord.
- Tror han att han kommer undan då? - Kanske.
Motivet var uppmärksamhet, han borde vilja ta åt sig äran.
Han såg överraskad ut över bilden på Hans. Som om han inte visste hur...
Vi har schemat från städfirman. Även om vi inte vet när de mördades-
- hade han definitivt möjligheten.
- Vi tar en omgång till med honom. - Det får vänta. Ni har annat att göra.
Det är Hans hand. Han har i alla fall en ring som ser ut så.
Jösses...
Det är samma sak igen. Spektakulärt, iscensatt, upplyst.
Helle Anker dör först. Hennes hjärta leder oss till Hans-
- som saknar en hand, som hittas här.
Inget i Fabian Christensens mord knyter det till de andra tre.
Skulle Rikard hunnit det här efter att ha flytt från Natalie inatt?
- Kan han inte ha gjort det före dess? - Han har bara varit död i 12 timmar.
- Vet vi vem det är? - Inte än.
Han ser inte ut att sakna nåt.
Jösses!
- Hej, Claes! - Hej.
Ursäkta om jag stör. Jag läste om din pappa.
Jag är ledsen. Kom det plötsligt?
Nej. Han har varit sjuk en längre tid så...
Även om man vet att det kommer, blir det alltid en chock.
Jag ville bara beklaga sorgen och se hur du mådde.
Okej, tack!
Har du nån...? Eller du kanske vill vara ensam? Ska jag komma in en stund?
Jamen, kom in.
Samling!
Ursäkta...
Lars-Ove Abrahamsson, 72.
Pensionerad gymnastiklärare från Oxie. Jag vill veta allt.
Hans syster Margareta befinner sig i Gdansk, på väg hem.
Frågan är nu om vi har rätt man.
Rikard pratar inte. Vi måste besluta om vi ägnar honom mer tid.
Mycket tyder på att han dödade Fabian Christensen för att imponera på Lise.
- Vad kan bekräfta det? - Alla utom Fabian saknar kroppsdelar.
Rikards fingeravtryck fanns på Fabians bil, men ingen annanstans.
Det låg endast en bild på Fabian i brevet till Lise.
Har Lise Friis Andersen sagt nåt om Lars-Ove på bloggen?
- Vlogg. - Förlåt?
Om man postar ett videoklipp och inte text, heter det vlogg, inte blogg.
- Nej, inte vad vi har hittat. - Jag kan prata med henne på väg hem.
Rikard hade en skrivmaskin, men ingen pistol för morden på Dover och Morten.
Vi har honom för mordförsök på Natalie och vill knyta honom till Fabians mord.
Men vi utgår ifrån att Rikard inte har dödat de tre. Vad är deras koppling?
- Vi har inte funnit en ännu. - Då vet vi var vi börjar imorgon.
Tack för idag. Bra jobbat!
Linn? De här dragningarna vid tavlan, det är jag som brukar hålla i dem.
- Jaha? - Eftersom det är min utredning.
Nej, Saga, det är vår utredning.
Sätt dig.
Jag försöker att lära känna min arbetsgrupp och har läst på lite.
Jag undrar över dina utvecklingssamtal med Hans.
Det verkar som om han frågade hur allt gick, du sa "bra" och ni var klara.
Man kan tycka att det är formalia, men det handlar om utveckling.
Att kunna tillvarata medarbetarnas kompetens så effektivt som möjligt.
Hans känner mig väl och vet min kompetens.
Så han har inte berättat att du fått en del klagomål genom åren?
- Från vilka då? - Inga kolleger.
Men från vittnen och andra icke misstänkta.
Man har uppfattat dig som okänslig, otrevlig.
- Du visste inget om det? - Nej.
Vi befinner oss mitt i en komplicerad mordutredning.
Jag tror säkert att du är en extremt värdefull resurs-
- men efteråt vill jag se på möjligheter till nån sorts sensitivitetsträning-
- coachning eller nåt sånt.
- Jaha. - Hur ställer du dig till det?
Vilken nytta kan det göra? Jag vet mina begränsningar.
Begränsningar betyder också nya möjligheter.
Inte för mig.
- Var det nåt mer du ville? - Nej. Du kan gå hem nu.
- Jag visste att du skulle komma. - Det visste jag också.
- Har du beställt? - Nej, jag väntade på dig.
Tack!
Du är så vacker! Men det är sant.
- Ger aldrig Håkan dig komplimanger? - Nej, inte så ofta.
Han förstår inte vilken tur han har som har dig.
- Hej! - Hej.
- Har du fem minuter? - Ja.
- Hej, Karen! - Hej.
- Hur är det med henne? - Bra, efter omständigheterna.
- Vi ska precis äta. - Känner du till Lars-Ove Abrahamsson?
- Nej. - Säkert?
Svensk, 72 år, pensionerad gymnastik- lärare, bor i Oxie utanför Malmö.
- Varför undrar du? - Han är död. Mördad.
- Han ni gripit Rikard? - Har du nämnt Lars-Ove i bloggen?
Nej. Men betyder det att det är samma mördare?
- Det ser ut så just nu, ja. - Så det har inte med bloggen att göra?
Det betyder ju inte att det du gör är okej. Trevlig kväll!
- Blir det sent? - Ja, det blir det nog.
- Du är fin. - Tack.
Lillian, hej! Jag var i badrummet. Vad vill du?
- Skulle du vilja hjälpa mig med nåt? - Självklart. Vad?
Linn vill att jag håller en distans till utredningen.
- Att jag håller mig borta, helt enkelt. - Okej?
Jag vill att du ger mig tillgång till allt material. Håller mig uppdaterad.
- Jag skulle verkligen värdesätta det. - Naturligtvis gör jag det.
Tack!
Jag måste vidare. Vi hörs.
Tack så mycket. - Hej!
- Hej! Vad gör du här? - Jag är medlem.
Det verkar vara ett effektivt sätt att hitta nån att ha sex med.
- Lycka till då! - Tack, detsamma!
- Saga Norén, länskrim Malmö. - Fredrik Hansen. Hej!
- Ska vi ha sex? - Ursäkta?
Ska vi ha sex?
- Det kom lite plötsligt... - Jaha?
- Det här var precis vad jag behövde. - Jag sa ju det.
Du...
- Inte här. - Okej. Var är ditt hotell?
Våra visningshus är fullt möblerade.
Tänk om vi alltid kunde ha det så här.
- Det kan vi inte. - Varför inte?
Jag älskar dig. Men...nu ser det ut som det gör.
- Jag hatar det. - Nej, det gör du inte.
Jaså, här sitter du?
Du fick det att låta enkelt att träffa nån att ha sex med.
Det är ju en singelklubb. Många som kommer letar efter nåt mer långvarigt.
- Letar du också efter nåt långvarigt? - Varför frågar du om det?
Om inte, måste din kväll också vara misslyckad.
- Föreslår du det jag tror att du gör? - Jag föreslår inget, bara konstaterar.
- Det kan tolkas som om vi ska ha sex. - Ja.
"Ja" så kan det tolkas eller "ja" du tycker att vi ska ha sex?
Ja, jag tycker att vi två ska ha sex.
Okej.
Men det ska ske hemma hos dig.
- Varför det, du bor väl närmare? - Vi får nära till jobbet imorgon.
- Tänker du stanna hela natten? - Ja. Är det ett problem?
Nej. Kom!
- Du kan klä av dig och lägga dig. - Ska vi inte ta nåt att dricka först?
Behöver du alkohol för att kunna ha sex?
- Nej. - Då så. Klä av dig.
Okej.
- Vad är du bäst på? - Vad?
- Vad är du bäst på? - Det vet jag inte.
Jag gillar missionären, jag har benen på ett visst sätt. Jag ska visa.
Smek mig inte, men jag tar på dig som du vill.
Jag vill inte kyssas, men oralsex går bra.
- Har du några önskemål? - Nej, det låter väl jättebra.
- Vill du låna min tandborste? - Din tandborste eller en tandborste?
- Min. - Nej, tack.
- Du ser trött ut. - Gör jag? Jag sov bara dåligt.
Den ökade blodströmningen från orgasmen brukar få män att känna sig utmattade.
Okej? Tack för den fina informationen, Wiki-
- men jag har lite sömnproblem.
- Är du klar att åka? - Ja.
- Berättar vi på jobbet? - Berättar vad?
Att vi har haft sex. Jag har aldrig haft sex med en kollega. Berättar man?
- Det berättar man inte. - Okej.
Marc?
Fan!
- God morgon! - God morgon.
Jag lät dig sova. Vill du ha frukost?
- Nej, men kaffe blir bra. - Du måste ju äta.
Jag har gjort äggröra. Sätt dig!
Kaffe...
Har du bestämt vem som ska hålla i begravningen? Varför ringde du inte?
- Nu förstår jag inte vad du menar. - Jag driver en begravningsbyrå.
Jaha? Det visste jag inte.
Jag berättade det efter föreläsningen i Södertälje. Du frågade var jag jobbar.
Jo, just det. Jag glömde det.
- Jag har inte riktigt kommit dit än. - Nej, såklart inte.
Men när du är redo så kan jag ta hand om allt åt dig.
Tack!
Karin Petterson kommer idag, Hans förra fru. De levde ihop i 20 år.
Bra.
Vi ska förstå nåt här, av placeringen av kropparna och hur de är belysta.
Det kanske är det som är meningen. Det är inte "vem", utan "hur".
Det kanske är en tillfällighet att det är just de tre.
Hen sköt Aleksander Dover för att komma åt Hans.
Men ingen kommer på sambandet mellan de tre.
- Saga, jag vill be dig om en tjänst. - Vad?
Jag vill be att du tittar på nåt.
- Vad är det? - En utredning. Ett cold case.
Den är nedlagd och arkiverad.
Heldansk? 2009... "Försvunna personer."
Varför vill du att jag tittar på den?
- Du kanske hittar nåt nytt. - Och du var utredningsledaren?
Jag kollade bilar som passerade kamerorna natten då Helle dog.
- En vit skåpbil, gissa vems den är. - Nej, jag gissar inte.
Den hör till ungdomscentret där Lukas jobbar. Jag minns registreringsskylten.
Kom!
- Vill du titta på det? - Ja, när jag får tid.
- Ja, det är vår bil. - Vem körde?
Det kan vara vem som helst. Nycklarna hänger i ett skåp.
- Är inte det låst? - Nej, men alla ska skriva i körlistan.
Här. Men den är tyvärr tom.
Den 5:e klockan 16.50 har bilen kört 181 320 kilometer.
Nästa person hämtar bilen den 6:e klockan 10.30-
- och då har bilen kört 181 565 kilometer.
- Så nån har kört 24,5 mil den natten? - Ja.
- Du har ingen aning om vem? - Inte den blekaste.
- Var det allt? - Ja, gå du, vi väntar på teknikerna.
- Vilka tekniker? - Som ska ta bilen.
- Hallå? - Hej!
- Välkommen hem! Hur var Köpenhamn? - Bra, tack.
- Hann du träffa Ulrik och Gunilla? - Nej, jag hade fullt upp.
- Vad i helvete gör du? - Jag kom just från Köpenhamn.
Är du inärheten av en dator? Titta på Aftenposten.
Och så ringer du mig sen.
HEMLIGT MÖTE ÅVSLÖJANDE
- Vad hette de? - Hon är Helle Anker.
Han är Lars-Ove Abrahamsson.
Nej, tyvärr.
Du... Du har ju jobbat ett tag tillsammans med Hans.
- Ja? - Har du träffat hans nya, hon Lillian?
- Ja, många gånger. - Karin, det vi vill göra är...
...att hitta kopplingen mellan Hans och de här två, varför nån velat skada dem.
Ja, jag förstår det, men jag kan tyvärr inte hjälpa er.
- Hur är hon då, Lillian? - Hur hon är?
Hon är bra. Polischef i Köpenhamn, yngre än du.
Det gick ju så fort alltihop med bröllop och ny lägenhet och allt.
Det förstårjag.
Om du kommer på nåt, får du väldigt gärna ringa oss.
Var han annorlunda med henne?
Han kom försent på morgnarna ibland, det gjorde han aldrig när ni var gifta.
Jag förstår.
Tack för att du kom.
Saga, kan du följa med mig?
- Vart ska vi? - Följ med mig bara.
- Vad gör vi här? - Minnesstunden är här.
- Jag vill inte vara här. - Jag stöttar dig.
Jag tror att man ska ta de chanser man får att säga adjö.
Jag kan inte!
Forskning visar att fysisk beröring kan påskynda uppvaknandet.
Bekanta ljud också, som röster. Så jag kan berätta vad som händer på jobbet.
Linn ville att jag skulle gå på pappas minnesstund, men jag kunde inte för...
...min mamma...
Min mamma gjorde oss sjuka, min syster Jennifer och mig.
Det stämde med Münchhausen by proxy, jag var tvungen att få bort henne.
Jag var rädd att hon skulle dö annars.
Jag kunde inte ha gjort på nåt annat sätt.
Hans, det vore väldigt bra om du vaknade nu.
Hans?
- Vem var det, med Lukas Stenstrup? - Mehmet Ramin, han körde bilen den 6:e.
- Sa han varför? - Han skulle besöka flickvännen i Lund.
Man får inte ta bilen privat, därför skrev han inget.
Maja Nyrén, flickvännen, bekräftar. Mehmet var där till fyra den natten.
Tiden stämmer, men vad en person säger räcker inte.
Kontakta Öresundsbron och se om de kan skaffa bilder där man ser föraren.
Bra jobbat.
- Hamnar jag i trubbel nu? - Nej.
- Vem hade bilen? - Sätt dig bara.
ANMÄLD SÅKNAD
Översättning: Annika Yberg www.undertext.se